Elsker du ikke bare New Orleans?
Kom, dans med mig.
Se, hvad hun bestilte.
Kom, skat.
11 måneder er ikke gammelt nok til jambalaya.
- Lægen sagde, hun måtte få fast føde. - Ja, moste gulerødder og rødbeder.
Det er for almindelige børn. Se. Kan du se? Det er lækkert.
Det er slet ikke stærkt.
- Jeff... - Kom nu.
- Jeg siger ikke mere. - Er hun ikke fantastisk?
Hun er fantastisk, og du er fantastisk.
- Sagde de, de hed Truman? - Newman.
Nej, det er vist ikke til dig.
Hej, Newman.
- Er New Orleans ikke storartet? - Alle tiders. Øl?
- Ja, tak. - To, tak.
- Rejser I meget? - Rigtig meget.
Vi har skåret ned på det, siden vi fik barn.
- Hvad arbejder du med? - Hjernekirurgi. Professionel.
Det er noget af et job.
Jeg har tænkt på at sige op. Al postyret går mig på nerverne.
Jeg arbejdede med patienter, der havde beskadiget patella, her.
Bliver man slået der, går man i rundkreds og mister al retningssans.
- Det har jeg læst om i People. - Har du?
Presset blev for meget for mig.
Min hænder begyndte at ryste. Jeg tabte skalpellerne.
- Nu tager han vist fusen på os. - Der fik jeg jer næsten, ikke?
Nul. Sig nu, hvad du virkelig arbejder med?
Faktisk arbejder vi med spionage. Arbejdede. Vi har trukket os tilbage.
Og det passer.
- Jeg elsker at være ubuden gæst. - Kendte I dem ikke?
- Næ. De kender heller ikke os. - I er da for meget.
- Så bare vent. - Synes du, hr. spion?
Du har vel ikke tænkt dig at ryge den her?
Jeg har bestemt ikke tænkt mig at ryge den derinde.
- Jeg tager lille Jane lidt udenfor. - Louise.
- Gider du hente lidt vælling? - Selvfølgelig. Godnat.
Hej. Jeg ville aldrig lade Vern ryge en cigar indenfor.
Jane Louise.
Hedder hun Jane Louise eller Louise Jane?
Vi kan ikke blive enige om det.
Jeg synes, det er underligt at opkalde en pige efter hendes mor.
Mænd opkalder altid drenge efter dem selv. Kvinder kan da gøre det samme.
Hør, skat. Lad os lade dem bestemme.
Når jeg er færdig med den her, vil den være klar til mit barnebarn.
Hvad laver du? Hvad pokker laver du?
Du må ikke gøre mig noget.
Nu glemmer du ikke uret igen. Hold mund, fedesen.
Jeg hedder Muerte.
- Glem det ikke. - Skal vi komme af sted?
- Kom. - Jeg vil hjem.
Nej.
- Lad os sige tak for i aften. - Ikke endnu.
- Strisserne kommer. - Nej.
Jeg vil have en til.
Pokkers.
Og her kommer han.
Slap af, gutter. Babyen gør ikke noget.
- Giv mig tegnebogen og uret. - Se, det er en rigtig baby.
- Jeg er ikke ude på skrammer. - Så hit med sagerne.
- Kom så i sving. Uret. - Det er et Swatch.
Er vi færdige? Må jeg gå nu?
Vi havde en aftale. I begår en forbrydelse, og så går jeg.
Jeg hedder Muerte.
Hyggeligt at møde dig, Morty. Jeg hedder Jeff.
Ozzie. Snit ham.
Det er en rigtig skidt idé.
Kæreste? Du kan da sove fra hvad som helst, hvad?
Jeg dræber dig, din nar.
En garde. Hug og parade.
Det er ret heldigt for dig, at min kone ikke var her.
Du er min lille puttegris.
Det er en dejlig aften, ikke?
Hej, skat. Fik du hentet vællingen?
- Det glemte jeg. - Faldt du i staver?
Selvfølgelig.
Hvad er der sket med klapvognen?
Det er en ond verden, ikke, snuske?
Dig og mig og mor kan gøre den bedre, ikke?
New Orleans politi. Har I set en mand med en klapvogn?
- Det er mr. Blue. Han er ovenpå. - Mange tak.
- Hvad skete der med klapvognen? - Strisserne kommer.
- Strisserne? - Du ved, politiskilte og blå uniformer.
Hvorfor?
Goddag, betjente.
- Jeff Blue? - Det er mig.
Theodore Sawyer, New Orleans politi. Dette er kriminaloverbetjent Halsey.
Halsey, s-e-y, ikke s-y.
- Må vi komme indenfor? - Naturligvis, Ted. Med fornøjelse.
Jeg har altid beundret New Orleans politi.
- Hvordan har gode gamle Clay Shaw det? - Det er grineren. Ret sjovt faktisk.
- Det er min kone Jane. - Godaften.
Jane, betjent Sawyer.
Kriminalbetjent Halsey.
Undskyld badekåben. Jeg ventede ikke politibesøg så sent.
Værsgo at sidde ned.
Vi arbejder på en hemmelig mission for...
Hemmelig? Jeg ville have troet, de havde noget vigtigere til jer.
Nu oliemarkedet er i bund, er turismen i top. Folk bliver stukket ned i byen,
og det går virkelig Turistrådet på.
- Der var et overfaldsforsøg i nærheden. - Virkelig?
- Offeret slap væk. - Godt.
- Det ved du vel ikke noget om? - Næ.
Du passer til beskrivelsen af offeret. En mand med en klapvogn.
En posedame siger, hun så manden gå ind på hotellet.
- Receptionisten siger, det var dig. - Det gør jo sagen lidt lettere.
Var du involveret i et overfaldsforsøg til aften?
- Nej, Ted, det tror jeg ikke. - Vær rar at kalde mig betjent.
Mrs. Blue, har du noget at tilføje?
Ikke lige i øjeblikket.
- Må jeg se noget legitimation? - Selvfølgelig.
Noget med billede på?
- Tak. - Det er et godt billede.
- Hvad laver du? - Jeg er sælger for Electrolux.
Jeg ved ikke, hvilken støvsuger du normalt bruger,
men Electrolux er den, der suger bedst.
- Er du her for at sælge støvsugere? - Jeg er på ferie.
- Hvor længe bliver I? - En måned, måske halvanden.
- Er det ikke en lidt lang ferie? - Er det?
Hvis du ved noget, men er bange for at snakke om det,
kan vi yde fuld beskyttelse.
Tak, men jeg ved virkelig ikke noget.
Tak. Her er din legitimation.
Her er mit kort. Hvis du ændrer mening, så ring til os.
- Det skal jeg nok. - Farvel, frue.
Den klapvogn har ellers faet smæk.
Det er lufthavnsportørerne.
- Godnat. - Godnat.
Lad mig tjekke, om jeg har forstået det. Du tog vores barn med til en knivkamp?
Det var en lige kamp. To mod to.
- Hvordan kunne du gøre det? - Det var ikke min idé.
Du skulle have set dem. Rene amatører.
Den største fare var, at jeg ville falde om af grin og slå mig.
Jeg gør det ikke igen.
Det er andet kapitel, hvor Jeff og Jane har et barn og lever et normalt liv.
Du glemte vællingen.
Der er Muerte.
Nu skal han få. Se her. Hold lige køen.
- Red. - Burt, hvad skulle det være?
- En pebermyntelikør. - Så gerne.
Jeg hører, du havde problemer.
Så skulle du se de andre. 15 fyre med kæder og hunde.
Du skulle bare se, hvor ilde tilredt de er.
Jeg mener...
Det er ikke det, jeg har hørt.
Jeg hørte, der kun var én fyr.
Med en nuttet, lillebitte baby.
Hvem har redt dig så slemt til? Var det fyren?
Eller den nuttede, lillebitte baby?
Jeg hedder Muerte. Mit navn er Døden.
Glem det ikke.
I slyngler.
Så nu er han ude efter Blue.
Alle tiders. Muerte er ude efter hævn.
- Han er en hævngerrig satan. - Så skal du bare finde ham først.
Der er noget uldent ved, hvad Blue gjorde ved Muerte og Ozzie.
Med et spædbarn gjorde han det med én hånd.
- Hvad mener du? - Det kræver specialtræning.
Så jeg overvejer, hvem han egentlig er. Er han fra FBI?
Det tror jeg ikke, men du ved, hvor meddelsomme FBI er.
En kammerat fra hæren arbejder for FBI i Washington DC.
- Mon jeg skulle undersøge det? - Hold op med at tænke og tjek det.
FBI? Dan Chesler, tak.
- Han er optaget. - Så venter jeg.
Kom så, ind med dig.
Chesler.
Danny. Ted Sawyer. Hvordan går det? Jeg stødte på en underlig fisk hernede.
Jeg tænkte på, om det er en af dine. Jefferson Blue.
Har jeg sagt noget morsomt?
- Jeg er flad. - Det var ikke langt.
- 32 kilometer. - Det er langt.
Vent.
Bliv her, snuske.
En på sofaen, der læser.
En boglig tyv? Hvor anderledes.
Hvad læser han?
Gå mod bagvæggen. Jeg dækker dig herfra.
En.
To.
Tre.
Frank. Hvordan går det?
Har vi sagt tak for tæppet?
Det er fra Det Hvide Hus. Frank sendte Fisher-Price-bondegarden.
Var det fra dig? Ved du, at køerne muher rigtigt?
Jeff leger med den døgnet rundt.
- Tænk lige over det her. - Nej.
- I har ikke hørt spørgsmålet. - Nej.
Vi er ikke interesserede. Vi er færdige som agenter i marken.
På barselsorlov. Du holdt jo fest for os, ikke?
I sagde, at hvis der var noget vigtigt, kunne vi...
- Ikke de første 18 måneder. - De første 18 måneder er vigtige for...
Du godeste.
TOPHEMMELIGT C-22
- Et taktisk kernevåben? - C-22.
- Vi er ikke interesseret. - C-hvad?
Eksperimentalt plastiksprængstof, utrolig kraftigt.
- Så ustabilt, at hæren ikke bruger det. - Den C-22.
- Det troede jeg ikke, de lavede mere. - Sidste beholdning blev stjålet.
- Spørg nogle andre. - FBI tror, det er organiseret kriminalitet.
- Det tror FBI altid. - Vi tror, det er Novacek.
Vi er ikke interesseret. Hun hader mig. Kan du huske Budapest?
- I sagde, I ville hjælpe lidt. - Novacek er ikke "lidt".
Hun er psykopat.
Hendes kunder scorer point ved at dræbe uskyldige.
- Inklusive børn. - Det var ikke fair sagt.
I skal bare finde hende. Så klarer vi resten.
Seks måneders lønnet orlov bagefter. Det skal nok fremme moderbindingerne.
- Find nogle andre. - Vi betaler også en bonus.
20 procent af jeres årsløn.
Jeg lovede Jane...
- 50%. - Nu skal du ikke være fræk.
Jeg er mor. Ved du, hvor dyre uddannelserne er om 20 år?
- 30. Jeg har sprængt budgettet. - 50. Første.
- Din lejesoldater-ting. - Anden.
- Der skal holdes lav profil. - Du får det, som du vil have det.
- Vi skal bruge det sædvanlige udstyr. - Det er på vej.
Vi har et spor, en fyr ved navn Foster. Han arbejder på Dynagon.
- De udviklede C-22. - Sig "plastiksprængstof".
- Hør efter. - Det gør jeg også.
- Sig frem. - Novacek har hjemme på deltaet.
Hun har folk i den lokale forsvarsindustri og i militæret.
Fremragende.
Hun bestak en oberst til at stjæle den sidste ladning C-22.
Han blev skræmt og brugte en til at slippe væk.
Pas på. Novacek er farligere, end hun ser ud til.
Oberst. Hvor er jeg glad for at se dig.
- Du halter. Var der problemer? - Ikke noget, jeg ikke kunne klare.
- Hvad skete der? - En sikkerhedsændring i sidste øjeblik.
Hvad?
- Der mangler en beholder. - Mangler?
De kom med kampvogne og artilleri.
Brugte du en femtedel af ladningen til at... Åh, gud... Sprænge dig fri?
Det var den eneste udvej. Jeg ved, det er dyre sager.
Store, stærke oberst. Jeg ved, jeg kun kan stole på dig.
- Frue... - Lad være at kalde mig det. Sig Paulina.
Du kan jo kalde mig...
- Nu skal jeg. - Hvad med... uforglemmelig?
Obersten arbejder ikke længere for os.
Fyrede FBI Blue to gange?
I 1981, hyrede ham igen i '84 og fyrede ham igen i '85.
- Hvorfor? - Rygterne går.
- Sig, hvad han lavede i mellemtiden. - Jeg vil ikke kunne lide det.
- CIA. - Perfekt.
Indtil de også fyrede ham.
- Hvem arbejder han for nu? - Godt spørgsmål.
Find ud af det.
Mr. Foster?
Jer. Hvad vil I?
Fru Novacek skal bruge dig igen.
Jeg kan ikke længere være indblandet.
- Du har intet valg, lille mand. - Kom med varerne. Det sædvanlige sted.
Åh, gud. Hvornår?
"Gilbert Foster, Magazine Street 2616."
"Forsker for Dynagon Industries."
"Afskediget i vanære."
"Ægteskabelig status - fraskilt."
- Juhuu! - Vær vågen.
Gøg og Gokke.
Hvor charmerende.
- Nuttet. Er det en pige eller en dreng? - Det håber jeg da.
- Det er en pige. - Jeg har to piger.
- Hele to piger? - Vi vil gerne have en dreng.
- Kaffe? - Café au lait vil være lækkert.
Kan vi tale frit fra leveren?
Ja, da.
Det, du gjorde ved dem... Hvad var det nu, du lavede?
- Jeg er pilot. - Du sagde, du solgte støvsugere.
Hvorfor spørger du, hvis du ved det?
Det, du gjorde, var professionelt udført.
- Jeg voksede op i et barskt miljø... - Du er da fra Nebraska.
Hvordan ved I det?
Jeg sludrede lidt med en fra FBI.
- Han har uventede dybder. - Hvad fandt du ellers ud af?
- Intet om vores sexliv? - Så rødmer jeg altså.
- Du rødmede ikke i går aftes. - Jeg rødmede over det hele. Alle vegne.
Min kilde siger, du ikke mente, du havde FBl-anlæg.
Det passer. Jeg er et stereoanlæg.
- Jeg ser dig som spisestuestol. - Virkelig?
Jeg synes, du er et rosentræschatol med rigtig flotte skuffer.
- Hvad? - Hvem arbejder du for nu?
Er du spion?
Hør. Jeg siger det ikke til nogen.
Jeg kan hjælpe dig. Tro mig.
Ved du, hvad der er sjovt? Den grå varevogn derovre.
- Ha-ha-sjovt eller interessant? - Hører du efter?
Den har været der i syv minutter med motoren kørende.
- Og hvad så? - Og den holder foran en bank.
Jeg gentager, og hvad så?
Bestil en kop kaffe mere til mig.
Han kan være så uhøflig. Det må I virkelig undskylde.
Undskyld mig.
Det her skal du se. Kom og se, hvad far laver.
Køb amerikansk næste gang.
Kan vi stoppe julelegene?
I første forsøg.
- High-five. - Hvem arbejder din mand for nu?
Hvis du vil vide det, så spørg ham.
Jeg er vred over, han egenhændigt forpurrer et røveri, og du anholder ham.
Du er ikke så lidt fræk. Vi har ham bag tremmer.
Der bliver han, til nogen fortæller mig, hvad han laver i min by.
Du overreagerer bare. Gør han ikke?
Sådan er mænd. De bliver truede, så defensive og aggressive...
Hvis du ikke passer lidt på, ryger du selv bag tremmer.
Baby eller ej.
- Undskyld. Der er telefon. - Jeg er optaget.
Jeg spørger pænt én gang til.
- Det er om Blue. - Hvem er det? Præsidenten?
Nej.
Guvernøren.
Med hensyn til det med røvernes bil.
Hører det med til andet kapitel, hvor Jeff og Jane lever et normalt liv?
Jeg morede mig jo bare. Der var slet ingen risiko.
- Tre bevæbnede mænd og en bank? - Travle folk ser ikke på chaufføren.
- Den regel har jeg aldrig hørt. - Jeg fandt også lige på den.
Men det passer alligevel og er en del af min plan.
- Hvilken plan? - Se her engang.
Fyren hos Dynagon, Foster. Ham kan vi skræmme. I morgen...
Skat, gider du tage den? Mine hænder er helt fedtede.
Hallo?
- Er det Blue? - Ja.
Kan du huske mig?
Du har en sexet stemme, men jeg er en lykkelig ægtemand.
Snart er du en død mand.
Hvem sagde du, det var?
- Det er Muerte. - Morty.
Ikke "Morty". Muerte. Døden.
Nå, ja. Døden.
Nemlig. Jeg er efter dig. Jeg kommer og dræber dig.
Det er sent. Hvad er pointen?
Pointen er, at du dør. Grimt.
Gør mig lige en tjeneste.
Lad være at ringe, medmindre du har noget fornuftigt at sige.
Undskyld. Nej. Hallo?
Hvem var det?
- Muerte. Hyggeligt. - Han kan være nyttig.
Du er nok rigtig optimistisk.
Dynagon Industries.
- Ville du se mig? - Mr. Foster.
Jeg er Hildy Johnson fra Chicago Herald.
Jeg arbejder på en artikel om tyveri af forsvarshemmeligheder.
Beklager. Jeg har ingen kommentarer i den forbindelse.
Virkelig? Hvad med et billede på forsiden?
Jeg tror, du skal gå. Lige nu.
Kør bandet fra receptionen.
Stop der.
Udskriv.
Mr. Ferderber, tak.
Jeg venter. Ja. Nemlig. Ja.
Åh, gud.
HAN HAR STILLET SPØRGSMAL. FOSTER
- Jefferson Blue. - Kender du ham?
Ja.
Han forpurrede jobbet i Budapest.
Så vi må sætte skub i sagerne.
Lav kopier og del dem ud. Vi må have fat i Blue.
Tak.
Værsgo, skat. Se?
Jeg sagde jo, BB King lavede børneplader.
Lad os finde mor. Måske har hun noget, vi kan spise.
- Hej, Morty. Hvordan skærer den? - Muerte. Muerte.
For "Døden". I dag dør du.
Nemlig.
Det ser sejt ud på tv,
men i virkeligheden er det bedre, hvis du holder den sådan her...
Hold mund.
Har du det altid så svært med konstruktiv kritik?
Hvad nu?
Jeg har fortalt dig om Morty. Det er Jane.
Vi har altså så mange ærinder, så jeg tror ikke...
Hold så mund. Du dør også.
Vor herre bevares.
Skat?
Kom her.
- Jeg kan da heller ikke slippe dig af syne. - Det var ikke min skyld.
Det er det aldrig. Vil du slå ham ihjel?
Hvor er du blodtørstig.
Jeg sagde jo, du ikke skulle drikke al den kaffe. Hvor skal vi spise henne?
Newman fortalte om et sted. Deres østers er fremragende.
- Her. - Vil I sidde her eller i haven?
- I haven? - Ja.
- Denne vej. - Tror du, vi finder Novacek?
Ja. Vi fik skræmt Foster. Hører Novacek om det, bliver hun urolig.
Hun ved ikke, hvad hun skal gøre. Hun er pirrelig.
Nu beskriver du et kolikbarn.
Okay. Hvad skulle det være?
- Vi har hørt, I har gode østers. - Det passer.
Vi tager seks dusin østers og to øl.
Så gerne. Det kommer med det samme.
- Kan du også lide dem? - Hvor er her dejligt.
Skat, serveres østers med pistoler til?
Ingen pludselige bevægelser.
- Hvorfor? Er der en bi på mig? - Jeg kan ikke se en.
Hvad er en pludselig bevægelse egentlig?
De ser for mange politiserier.
Nu skal I rejse jer rigtig, rigtig langsomt.
"Rigtig, rigtig", ikke bare "rigtig"?
Kom så i gang.
Kan du huske Marseilles for fire år siden?
- Gør nu ikke noget dumt. - Er du sikker?
- Det tror jeg. - Jeg advarer dig.
På tre. En, to...
- Nej. - Tre.
Okay.
Så stopper legen.
Efter dem, fjolser!
- Hvorfor skød du ikke under bordet? - Du sagde Marseilles. Det var Berlin.
De har lige lukket for frokost.
- Har du noget at fortælle mig? - Østersene så lækre ud.
- Jeg mener om, hvad der lige skete. - Jeg ville sige husspektakel.
Som i The Honeymooners. Som når Ralph skændtes med Alice?
Ralph brugte ikke halvautomatiske våben.
Norton gjorde nogle gange. Og mrs. Manicotti - sikke et temperament.
- Du har en pistol, giv mig den. - Jeg har ingen pistol.
Han er dårlig til at sigte. Han måtte bestikke FBl-bedømmeren.
Det er løgn. Jeg bestak ham fra CIA, jeg afpressede ham fra FBI.
- Du tror, du er klogere end os. - Ikke ret meget.
Jeg har bare mere øvelse.
Du sagde, du solgte støvsugere.
Hvad laver han? Slutter sig til orkestret?
- Det er din mand. - Det ved jeg.
- Spiller han trompet? - Åbenbart.
Jeg hader ham. Jeg hader ham altså.
- Sover hun? - Som en engel.
Jeg får mareridt af alt det skyderi.
Det er ikke min skyld. Du valgte restauranten. Hør, hvad jeg synes.
I morgen tager du og Jane et fly. Jeg ringer, når det er overstået.
Gider du lige?
- Er det ikke det, du vil? - Vi er et team. Basta.
Og Gud ved, hvad der sker med dig, hvis ikke jeg var her.
- Måske kommer jeg til skade. - Eller værre.
- Hold op. Jeg skal lige ringe. - Jeff...
Hvem vil du være i morgen? Den skrappe eller den søde strisser?
- Den skrappe. Hvem ringer du til? - Jeg må aldrig være den skrappe.
Du kan ikke holde masken. Hvem ringer du til?
- Mr. Foster? - Hvem er det?
Vores organisation er blevet infiltreret
af en fremragende, amerikansk agent og hans smukke kone.
- Mød mig... - På kirkegarden, hvor vi altid mødes.
Selvfølgelig. Kl. 14 i morgen. Kom til tiden.
- Så rotter vi os sammen mod Foster. - Tror du, han kommer?
Absolut. Hvis ikke, kan vi stadig gå på sightseeing.
Du var ved at sige noget. Hvis du ikke var her?
Kunne du komme til skade.
Slemt til skade. Måske endda blive lemlæstet.
Måske.
Måske værre.
Halshugget. Tabe hovedet.
Jeg ved godt, hvad halshugget vil sige.
Slå lige til kontakten.
Jeg mente, sluk lyset.
- Se, hvem der er her. - Ding, ding, ding went the trolley...
- "Clang". - Hvad?
"Clang went the trolley."
- Har I til opgave at skygge os? - Hvem siger, vi skygger jer?
Okay. Så I tilbringer en fridag sammen.
Her er, hvad I laver. I spilder skattepengene.
Det er det, vi får løn for.
Og for at skygge CIA-agenter i New Orleans.
Hold nu op med det der.
- Jeg tror, du er CIA. - Godt. Så tro det.
Fortæl, hvad I laver her.
Det er en kirkegård. Er du her i forretningsøjemed?
Hold nu op med det CIA-vrøvl. Jeg er helt almindelig. Næsten.
Jeg har kone og barn... Hyg jer og se på begravelsen.
Jeg har set masser af begravelser. Jeg er her for at holde øje med dig.
Gud bevare ham.
Han kom vist i god tid.
Hvordan opførte Jonathan sig? Lavede han ballade?
Nej. Han er en dejlig unge.
Nød I jazz-sejlturen?
- Vi kom for sent til båden. - Hvor ærgerligt.
Da vi gjorde det... Hvornår var det nu? For to år siden?
For tre år siden. Det var efter hæmorideoperationen.
- Det har du godt fortalt mig om. - Han vil ikke høre om det.
Kom over til far.
Hvis vi skal passe Louise Jane, så bare sig til.
- Jane Louise. - Louise Jane.
- Det vil vi gerne. - Tak. Det benytter vi os gerne af.
Godnat, sov godt.
Er du træt?
Meget.
Virkelig? Det er bare ærgerligt.
For ved du hvad?
For jeg havde noget rigtig sjovt i tankerne.
Som hvad?
At bryde ind i en død mands hus er ikke, hvad jeg synes, er sjovt.
Jo, hvis ikke det tog hele natten. Damen her skal skiftes.
Skift hende selv. Det er en kompliceret lås.
Har du set mor dirke låsen? Når du bliver stor, viser hun dig det.
Eller også arbejder hun stadig på den her.
- Et minut præcis. Ret tjekket. - Tak.
Vi kan gå ud fra, at strisserne har endevendt stedet.
Eller i hvert fald alle de åbenlyse steder.
Så vi starter med køleskabet.
- Det var sjovt. - Hvad?
- En sko. - Og?
Der er en fod i den.
Godaften.
- Får vi så hele historien? - Vi kan fortælle noget af den.
- Fortæl mig det hele. - Lidt eller intet.
Hvad med at blive anholdt for indbrud?
Hvad med, at vi tager en snak med guvernøren?
Okay. Fortæl mig noget af historien.
Det er sørme svært at vide, hvor den begynder.
Min forældre var enkle mennesker. Far arbejdede med dampkedler...
Den relevante del.
Hvad ved du om tjekkoslovakisk politik?
Ikke flere kommunister og en revolution.
- Flot. - Jeg så det i fjerneren.
- Fil. - Hvem er det?
Paulina Novacek, det hemmelige politi. Hun slap væk med nød og næppe.
- Er hun i New Orleans? - Det tror vi.
Hun har spioner på laboratorierne og fabrikkerne. Industrielt tyveri.
- Stjæler våben og sælger dem. - I må da sende hende tilbage?
- Ingen udlevering. - Hun må gøre det frivilligt.
Og tror I, Foster arbejdede for Novacek?
Han var mellemmand. Vi fandt de store fisk gennem ham.
Så må vi finde mellemmanden.
Værsgo. Lad være at vride dig. Hjælp far.
Skat? Kom her.
Jeg holder øje med hende.
Jeg tror, jeg har den.
- Kom her. - De herrer?
- Giv mig lige en hånd. - Saml den op. Forsigtigt.
Se lige engang.
Må jeg have lov?
- Pokkers. Det er bare penge. - Hvad er der galt med penge?
Vi havde håbet på et navn.
- Lad mig. - Nu skal du i seng.
Tak.
Det er interessant.
Der er en bank. Rampart sparekasse, der har en hæveautomat.
Hvorfor tager han på tværs af byen bare for at bruge en anden afdeling?
Det er interessant.
Kom.
Vægten på venstre ben, og sving højre ben fra hoften.
Det er flot.
Sådan... Da jeg var på hendes alder...
- Hun er lige efter bogen. - Jeg gik, da jeg var otte måneder.
Atten. Din mor var lige ved at ringe til specialisterne.
Tag den. Tror du, Sawyer kan klare det med banken?
Han er okay, det er han altså.
- Er du klar? - Det er en utrolig alligator.
Okay. Er du klar?
Lad os prøve.
Rækkevidden er cirka 24 km. Er det nok?
- Det er fint. - Det har det bare at være.
- Det er en smuk alligator. - Se lige alligatoren.
Tusind tak.
Bare gå hen til ham og tal så højt som muligt.
- Højt? - Rigtig højt. Og rigtig næsvist.
- Bare opfør dig normalt. - Du burde grine mere af dig selv.
- Lad mig hjælpe. - Gider du holde op?
Hold op. Højt?
Højt og tydeligt. Bare vent.
- Jeg skal bruge noget hjælp. - Vi er politiet.
- Er der nogen, der kan hjælpe mig? - Nu.
Hørte du, hvad jeg sagde? Jeg skal bruge nogle oplysninger.
Jeg vil tale med den, der styrer hæveautomaten.
Undskyld. Er der problemer? Kan jeg hjælpe?
Mr. Ferderber? New Orleans politi.
Hvor mange gange skal jeg sige det?
Jeg vil vide, hvem der styrer hæveautomaten.
- Han må være tunghør. - Det er okay. Jeg forstår.
Jeg kan hjælpe. Kom med mig.
Tag plads. Jeg sørger for, nogen betjener jer.
- Tak. - Og i en fart.
- Hvad sker der? - Jeg har lige lagt Louise.
- Find en hvid laborantkittel. - Hvid?
- Jeg føler mig meget bleg i dag. - Okay. Bare det går tjept.
Jeg må løbe.
Du er anholdt. Du har ret til at tie.
Eller du kan tale, synge eller lege Elvis. Du har ret til advokatbistand.
- Ærgerligt, hvis du ikke har råd. Ind. - Vent! Hvad er jeg sigtet for?
Det er noget, jeg ved, kammerat.
Okay, Natasha. Lad os komme i gang.
Hvem er hun?
Lad mig præsentere dr. Natasha Lottelenya fra Rosa Klebb-instituttet.
Goddag. Hør her...
Dr. Lottelenya taler desværre ikke engelsk.
Men jeg vil gerne tolke.
Hvad er det? Hvad laver hun?
Hun er verdensførende ekspert
inden for forebyggelse og kontrol af stærk smerte.
Hun er også førende inden for årsagen til stærk smerte.
Det er nok den dummeste idé, du nogensinde har fået.
Vi skræller ham som et æble.
Hvad siger I? Vil hun gøre noget?
Det kommer an på dig. På hvor meget, du vil fortælle os.
Det kan jeg ikke.
- Helt ærligt, jeg ved ingenting. - Det forstår jeg.
Og tro mig, det respekterer jeg.
Kom med nålene.
Nåle.
Det er topmoderne.
I gamle dage plejede vi at bruge Zippo-lightere og dresserede rotter.
Men det her hedder Janes sonde.
Når den stikkes ind bag venstre øjeæble,
kommer man direkte ind i hjernes smerte- centrum. Så tilsættes lidt elektricitet...
Åh, gud, hvad er det? Det er altså ikke nødvendigt.
HOTELRENGØRINGEN
Hvem er det?
Professor Lancaster. Han var en sej banan, da han kom herind.
- Og hør ham nu. - Vent.
Hvis jeg siger noget, hvordan ved jeg så, I lader mig gå?
Du kan sige undskyld, når du vil.
Okay, så det var ikke en dum idé.
Du må bare stole på os.
Dit problem er, at du ikke stoler på mig.
Skal vi pjække i eftermiddag?
Ja. Lad os tage englebarnet i zoologisk have.
Ja!
Fortæl, hvem din overordnede er.
En meget høj kvinde. Jeg så hende kun én gang.
- Hvor kan jeg finde hende? - Aner det ikke. Helt ærligt.
Dr. Lottelenya?
Vent!
Jeg ved ikke, hvor hun er, men jeg har hendes nummer i lommen.
Hvad synes du?
Han ved ikke mere.
Jeg råder dig til at forsvinde.
Fordufte. Ændre navn og job og om muligt dit udseende.
- Luk op derinde. - Kom.
- Denne vej. - Mit navn...
Hvor pokker er min bil?
Vi skulle til at tage i zoologisk have.
Se.
"Så sent som i 1979 var der otte forskellige tigerracer."
"I dag er der kun fem tilbage."
- Hvad siger du så? - Er den ikke flot?
Der er den. Bare rolig. Mor og far redder ham.
Vi ordner det. Der bliver masser af tigre, når du er voksen.
Det er det rene karneval.
- Du må veksle et par ord med vores ven. - Hvem af dem?
- Muerte. Jeg ordner ham. - Hurtigt. Jeg er sulten.
Lad os lave en afledningsmanøvre.
- Som hvad? - Kan du huske Toronto?
- Vent... - Min kone har fået et anfald.
- Hjælp. - Det må du ikke.
- Jeg hader dig virkelig. - Kom.
Hun må ikke sluge sin tunge.
Politi.
Tilbage. Vi er specialtrænede. Hold lige mine popcorn.
Skat, der er alligatorerne. Se lige.
Se alle alligatorerne.
Ser de ikke onde ud?
- Hvordan går det? - Det er et alligatorbassin.
- Få mig ud herfra. - Slap af.
- De har allerede fået mad. - Tilbage.
Der står her, det er amerikanske alligatorer.
Ved du, hvordan man ser det? Fascinerende.
De har bredere snude, og man kan ikke se den fjerde tand.
Bare få mig ud herfra.
Giv mig din tegnebog.
- Hvad? - Du skylder mig 57,50 til en ny klapvogn.
Kom så, giv mig tegnebogen.
Okay.
- Kom så. - Jeg kommer. Okay.
- Kom så. - Her.
Jeg betalte dig tilbage. Værsgo. Så står vi lige.
- Øjeblik. - Skynd dig nu lidt.
Hør. Jeg kan ikke veksle. Må jeg skylde 2,50?
Bare få mig ud herfra, for helvede!
Var din mund.
Jeg skal bruge noget som reb.
Et reb?
- Giv mig din jakke. - God idé.
Du er okay. Det er du altså.
- Adr, manne. - Undskyld. Kom. Skynd dig. I sving.
Det er ikke langt nok.
Ved du hvad?
- Giv mig dine bukser. - Mine bukser?
Nul putte.
- De kan lugte frygt. - Det ved jeg. Jeg kan se det.
Jeg ved, hvad frygt er. Lad være, du driver mig til vanvid.
Kan du se den store abe, skat?
Jeg er ked af alting. Virkelig. Det blev bare en slags...
Åh, gud. Den spiser min sko.
Stik hånden i munden på hende, så hun ikke sluger tungen som min fætter Albert.
Sådan.
Lav et reb.
Sådan. Lav et reb.
Det går ikke.
Det er ikke langt nok. Jeg må hente hjælp.
Åh, nej. Du må ikke gå fra mig.
Bare rolig. Vil du have noget? Kaffe?
Nej, tak. Ingen kaffe til mig. Bare skynd dig, ikke?
- Farvel! Tak! - Hej, hej.
Kom, skat.
Hej, piger. Goddag, søster. Gå ikke glip af alligatorerne.
Tak. Vi skal hen til alligatorerne, piger.
Tilbage. Jeg fandt hendes piller.
Her er de. De var i bilen.
Under tungen. Er du okay?
Gudskelov.
Tak. Jeg vil gerne takke jer alle sammen. I var alle tiders.
- Jeg synes, du gjorde det flot. - Lad os ikke gøre det igen.
- Hvorfor ikke? Det virker. - Jeg skal vaske hår igen.
Det er det vindblæste look. Det klæder dig.
Tusind tak.
Kom her, skat. Skal vi lave sjov i aften?
- Som i går aftes? - Endnu bedre.
- En rigtig drøm. - Hvad har du i tankerne?
Dig kender jeg.
Alle kender mig. Jeg er Muerte.
Det er dig, der fik smæk af ham fyren med spædbarnet.
Lad være at provokere mig.
- Vil du have hævn? - Hvad?
- Jeg kender en, der betaler godt. - Du ved nul og niks.
Jeg ved ikke nul og niks.
Men ham fyren sagde, "Muerte er lige mand for opgaven."
Hvem sagde det?
Om Muerte?
- Først må du købe mig en drink. - Hvad vil du have?
Mænd er da utrolige.
Der var hele tre fyre, der prøvede at score mig i aften.
- Det kan jeg godt forstå. - Kan du?
Min mor havde ret med dig.
Vågnede hun?
Kun en gang. Hun ville bare holdes. Hvordan gik det så?
- Faldt Morty for det? - Selvfølgelig.
Jeg er dødtræt.
- Behold makeuppen på. - Hvorfor?
Det ved jeg ikke. Det tænder mig lidt.
Adr! Din ulækre...
Hallo?
Hvad hedder du?
Døden? Javel, ja.
Det drejer sig om Blue.
Det er udspillet.
Nej, du kan ikke finde os.
Vi sender en for at hente dig ved Bayou St. John.
Kom. Du spilder tiden.
Det var rædsomt. Et sandt mareridt. Hvorfor hoppede det så meget?
- Ville du hellere gå? - Jeg har kvalme.
Jeg er bleg som et lagen. Jeg er landkrabbe. Ved du, hvad jeg mener?
- Efter dig. Fru Novacek venter. - Jeg kører altså tilbage.
Det er rigtig pænt af dig at besøge os.
Jeg hedder Paulina Novacek. Hvad hedder du?
Jeg hedder... Muerte.
Som i "Døden"?
Si. Taler du spansk?
- Jeg stoler på dig. - Godt.
Måske stoler jeg på dig. Kom.
Undskyld mig.
Tusind tak.
I kan gå på stripbar. Vi bliver hjemme i aften.
Tak. Det sætter vi pris på.
Vi hjælper så godt, vi kan.
- Er hun ikke for lille til dukker? - Den er til mig. En postfeministisk dukke.
Går på arbejde med små gummisko på, men hader det. Vi ses.
De er virkelig interessante mennesker.
Kom.
Ham arbejder jeg ikke med.
Skal jeg tro på, at en bums sagde, at mr. Blue kommer her i aften?
- Det gør han. - Hvad, hvis han taler sandt?
- Tak. Hvad hedder du? - Nå, mr. Muerte...
Undskyld, ikke noget "mister". Bare "Muerte".
Kom du her for at lade, som om du sælger oplysninger?
Du er helt sikkert en af Mr. Blues forbundsfæller.
Min familie.
Gør mig en tjeneste.
Vær forsigtig i aften, ikke?
Jeg mener det. Jeg har en underlig fornemmelse.
- Måske er det din allergi. - Nej.
Lov mig, at du passer ekstra på i aften.
Det skal jeg nok.
Jeg elsker dig meget højt.
- Gør du virkelig? - Mere for hver dag.
- Ved du, hvad der er sjovt? - Hvad?
Sådan har jeg det også.
Jeg er skrupsulten.
Hold skansen.
De lytter ikke til mig. Jeg har prøvet at sige det.
De hører ikke efter, hvad jeg siger.
Taxi.
Pis. Pokkers.
Pokkers.
Politi. Følg efter den taxi.
Den har jeg ikke hørt længe.
- Kom. Kør bare. - Stop en halv.
Jeg tror, jeg er ved at fange det.
Det er ligesom en plastisk bombe, bare trillioner gange kraftigere.
Vi gør vort bedste, Frank.
Du godeste. Hun gik.
Louise gik. Jeg må løbe.
Så du, hvad du lige gjorde, dit lille vidunder?
Vent lidt. Rør dig ikke. Bliv der.
Kom her. Kom, gør det for far. Flot.
Hvor er du dygtig.
Kom, skat. Kom over til mor.
Kom til mor.
Du kan godt. Jeg kender dig...
Utroligt. Hvor er du dygtig. Kom. Bliver far ikke... Skat.
Kom over til mor.
Far bliver vel nok overrasket.
Jeg er så stolt af dig. Du er bare så dygtig.
- Stop her. - Ikke på en bro. Jeg vil ikke have en bøde.
- Jeg er betjent. - Så meget desto mere.
Du vil narre mig og give mig en bøde.
Stop så her, for pokker. Jeg narrer dig ikke.
COCHIARAS SKIBSVÆRFTKONTOR
- Vent her. - Jeg må ikke vente uden for bygrænsen.
- Det siger loven. - Bare vent her.
Det tror jeg ikke.
Pokkers.
- Vil du kaste los for mig? - Ja, da.
- Hvor længe tror du, det tager mig? - Du er der ved daggry.
Har du den?
Tak.
Du er blevet væk fra paraden.
Tag plads. Kom.
Spil noget andet.
Den nuttede, lille en?
Hun er farligere, end hun ser ud til. Men du kan klare hende.
Jeg synes ikke, hun ser farlig ud overhovedet.
- Kom, skat. Kom til far. - Forsigtig. Hun skal ikke komme noget til.
Okay. Hun er meget sjovere senere, hvis hun ikke er kommet noget til.
Hvor listigt.
Ja, ikke? Bare vent, til du ser, hvad jeg har til dig.
Indtil videre er jeg ikke imponeret.
Jeg skal nok få dig.
Jeg har dig.
Læg den væk.
Det er en Taser-pistol.
Nu laver du ikke mere ballade, vel?
Hygger du dig?
Hvad pokker laver du her?
Jeg er her ikke. Jeg er derhjemme ligesom dig.
Du er ude på dybt vand. Hvorfor venter du ikke om bord?
Nul. Kald mig overbetjent.
Tro mig...
- Nej. - Hvorfor ikke?
Jeg har ordre til ikke at slippe dig af syne.
Bare hold dig tæt på.
Gør præcis, som jeg siger, uanset hvor tosset det lyder.
Absolut.
- Hvor er din pistol? - Jeg sagde jo, jeg ikke har en.
Hør efter.
Forsigtig nu. Det kan hurtigt gå galt.
Godmorgen.
Utroligt. Jeg sagde lige, det hurtigt kunne gå galt.
Hyggeligt at se dig igen.
Du har ikke forandret dig. Har jeg?
Kun dine mænd.
Tak. Amerikansk tilbehør er ganske fremragende.
Kom. Lad os drikke te.
Du har stadig en flot krop.
Tak. Hvad med betjenten?
Hold mund.
Du er så... hvad siger man... lækker.
Skal vi?
Du er en værdifuld vare.
Tænk bare, hvad libyerne vil give for din amerikanske efterretningsviden.
Eller kineserne eller columbianerne. Det er sikkert en del.
Ser du, de fleste mennesker kan lide mig.
Sikke en overraskelse.
Undskyld.
Det er mellem dig og mig. At involvere Jane og mit barn er...
Det ved jeg. Det var virkelig usmageligt.
Om en halv time kommer en helikopter og kammerat Zubic
for at overføre C-22'et til et fragtskib.
Du og jeg rejser med.
Hvilket C-22?
Det var det, jeg ville have fortalt dig.
Hent ham.
Som du kan se, har jeg fanget alle dine forbundsfæller.
- Jeg tager hatten af for dig. - Hvorfor ikke bukserne?
At få fat i mig eller Jane er én ting.
Men at få fingrene i selveste manden, store M...
Mener du, han er din overordnede?
Jeg sagde, "Sir, det er for risikabelt."
"Bliv her i det hule bjerg, hvor du er i sikkerhed."
Tag kneblen af ham.
Jeg hedder Morty.
Muerte?
Jeg dræber dig.
Hold mund. Gider nogen finde ud af, hvem han er, og så slå ham ihjel.
Det her har vi ikke tid til. Vær sød at hitte mig barnet.
Nej, lad være.
Hvor heroisk.
Du har absolut ingen værdi for mig, bortset fra som eksempel for din mand.
Du ved, hvad du skal gøre.
- Jeg kan ikke se noget. - Stå lige stille.
Man kan ikke dirke politihandjern med en hårnål.
- Det har du helt ret i. - Tak, skat.
- Skal jeg prøve på dine? - Ja, tak.
- Gæt, hvem der gik? - Gik jeg glip af det?
- Jeg er også vred på dig. - Hvis idé var det at tage jobbet?
Vi må ud herfra. Følg efter mig.
- Følg mig. - Giv ham bare lidt af æren.
Hvilken ære?
- Fandens også. Pokkers. - Hvor hårdt såret er du?
- Slet ikke. Jeg slog knæet på trappen. - Jeg hader at arbejde med amatører.
- Hvor er du fra? - North Adams. Hvorfor?
Jeg spørger bare.
Pokkers.
- Vent her. - Nej.
Jane er kampsportekspert i noget, jeg ikke kan udtale.
Hun kan dræbe dig på tre mader uden at bruge hænderne. Gør, som hun siger.
Måske venter jeg her.
Skatmat.
Dagslys.
Kom herover med det, din idiot. Jeg er omgivet af fjolser.
Kravl op.
Jeg kan ikke. Tasken er for tung.
Så improviser.
Ned. Vi må ned.
Lad mig falde. Få den her op.
- Det er godt. - Husk, det skal se rigtigt ud.
Husk Helsinki.
Så har jeg dig.
- God armlås, skat. - Tak.
Kom her.
Kom.
Pas på, hvor du skyder.
Er du kommet for at se din kone dø?
- Lad være med det. Du slår os ihjel. - Hvis Jane dør, dør vi alle.
Øjeblik. Tænk nu over det. Vær nu ikke sådan et fjols.
Det er din chance. Lad hende gå, så kan du få det hele.
Nu er jeg ved at være godt sur.
Det er jeg også.
Vi kalder hende Jane Louise. Basta.
Smid våbnene, eller I bliver skudt.
Hovedet ned i mudderet. Alle sammen. Skynd dig, Paulina. Du er ikke i sikkerhed.
- Jeg kommer. - Vi må have dig ud.
Skynd dig. Vi må have dig ud herfra. Du er ikke i sikkerhed.
- Ind med dig. - Tak.
Vi gjorde det.
Jeg var ved at tro, du havde glemt mig.
Vi glemte dig aldrig.
Hvad?
Og tak, fordi du fløj med Air Czechoslovakia.
Som jeg sagde, ingen ser nogensinde på chaufføren.
Vil du fortælle mig resten af historien?
- Selvfølgelig. Hvor var jeg? - Det tjekkiske politi.
Tjekkerne havde tilladelse til at gå ind,
men de kunne ikke bare snuppe Novacek.
Vi måtte skabe en situation, hvor hun ville gå frivilligt.
Du så hende gå ind i helikopteren.
Hun gik af egen fri vilje.
Ingen kidnapning, ingen tvang.
Vækker du ham?
Hvorfor det?
- Janie! - Der er vores baby!
Hej, skat.
Tusind tak.
Hvad har I to turtelduer lavet hele natten?
Der er et nyt mudderbrydning sted på Bourbon Street.
Og maden er heller ikke dårlig.
I to har det så sjovt.
Vi har det også sjovt.
- Ja, det kan jeg se? - Tak igen.
- Jeg så jaloux. - Vi ses senere.
Ja. Du kan gå hjem i bad, overbetjent.
- Hvad? - Det er slut. Færdigt.
Ingen planer om at invadere Cuba, mens du er i nabolaget?
Nej. Vi smutter i dag.
Lover du det?
Sover som en baby.
Hej, Morty.
Morty?
Ok. Ikke mere mr. Nice Guy.
Blue, hjælp mig! Jeg kan ikke svømme!
Hvad synes du?
Jeg går ned! Jeg kan ikke svømme!
Mr. og mrs. Blue! S.O.S.! Hjælp!
Ja.
Min Gud! Åh, Jesus! Havet er så dybt!
Grib!
Åh, min Gud!
Åh, Gud! Tak, mrs. Blue!
De er en storslået kvinde! Kvinden af halvfemserne!
Mrs. Blue, kast et reb ud til mig!
Ved du hvad. Vent her. Vi henter hjælp.
Nej, nej, nej! I må ikke forlade mig!
Vil du have noget? Kaffe, te?
Kaffe, te? Nej, jeg har det fint. Mange tak.
Få mig for helvede bare op herfra, tak!
- Morty. - Hvad?
Hej, hej.
Nå...
Hvilken vej er Cuba?
Nej! Det er den forkerte vej! Kom tilbage!
Nej! Kysten er der, bag ved jer!
Hvor skal I hen? Blue, nej!